Min elskede, hvad laver du? Jeg nægter at betale for en ny.
Jeg kan ikke trække vejret. Hjælp mig.
- Okay... - Kom nu.
- Sådan. Så er du nøgen igen. - Tak.
Du er smuk.
Tak.
- Undskyld os... - Goddag, mademoiselle.
- Coco! Lad hende komme ind. - Selvfølgelig, madame. Værsgo.
- Er det altid sådan? - Når jeg finansierer det, ja.
- Jeg troede, Boy kom med. - Også jeg.
Se, mor.
Ja. Ønsk din far held og lykke.
- Held og lykke, far. - Tak.
Vent på mig i korridoren. Jeg kommer lige straks.
Vær ikke nervøs.
- Det skal nok gå. - Ja.
Gud være med dig, elskede.
Det er en meget speciel rytme.
Glem melodien, følg rytmen. Glem Tjajkovskij, Wagner, Strauss.
Glem alt, hvad I tidligere har hørt.
Hvad der end sker, følg mig.
Undskyld mig.
En, to, tre, fire... Parallelle ben. Din arm!
Den er alt for mekanisk. Giv den mere liv.
- Vaslav, stop. Vi har alle nerver på. - Den skal have mere liv.
- Sergej Pavlovitj, sig det til ham. - Senere.
Salen er helt fyldt. De skulle bare vide, hvad der venter dem.
De vil blive rystede.
Det er en skændsel!
Hvilket spektakel!
Tag hjem til Rusland!
Hurtigt. Se at komme på plads.
Husk, at I skal følge rytmen, tælle og holde takten.
Tilkald en tandlæge!
Tilkald to tandlæger!
Ti stille, I overklassetøjter!
Lad dem afslutte det!
En, to, en, to...
- Sæt Dem. - Lad være!
Lyset, lyset!
Tænd lyset!
Sluk!
Ryst! Ryst!
Tænd!
Hop! Hop! Hop!
En, to, en, to...
Fat mod, min dreng. Gud straffer dem, han elsker mest.
Det er skamløst.
- Går du? - Nej, nej.
Hvad forventede du? Du så publikum.
De her mennesker er vant til "Svanesøen" og "Tornerose".
De forstår det ikke. Det var for nyt og vovet til dem.
De dansede dårligt. De greb ikke chancen.
Nej, Igor. Det nægter jeg at acceptere.
- Vi har arbejdet hårdt. - De lignede idioter.
De kunne ikke holde takten.
De dansede perfekt og i takt til din skøre musik.
Vaslav, vent!
Folk er altid bange for noget nyt.
Og du har skabt et nyt sprog.
Folk ved det endnu ikke, men du og jeg ved, at du har skabt et mesterværk.
Ved du, hvad et menneske skal gøre, når det står over for et uhyre?
- Bekæmpe det? - Nej.
Synge.
Synge...
Godaften.
Tak, fordi De kom.
- Der er en, De skal møde. - Jaså?
Baron, jeg må igen appellere til Deres gavmildhed.
Da baren lukkede, var det trist at gå fra hende, men hun skulle samme vej.
Da jeg ville sige farvel foran hotellet, blev hun stående -
- og sagde, at det også var der, hun boede.
Jeg havde ikke set hende før, men...
...vi havnede på samme værelse.
Hertug Dimitrij, eksilet har ikke taget appetitten fra Dem.
Må jeg have lov at præsentere... Gabrielle Chanel, Igor Stravinskij.
- Jeg ser Deres navn overalt. - Mig en glæde.
- Dejligt at se Dem igen. - Coco?
Undskyld.
Selv i sorg er hun elegant.
- Hendes mand? - Hendes elsker.
Han blev kaldt Boy. Det var en bilulykke. En sand tragedie.
Glem marxister og bolsjevikker.
D'herrer, ikke mere politik.
Lad os hæve vores glas.
- Skål for... - Tak.
...den russiske ballet!
- Goddag. - Goddag.
Tak.
- Jeg kommer for sent. - Jeg er tålmodig.
Er det sandt, at De komponerer på et hotelværelse?
- Verden gik af lave, og vi endte her. - Det 20. århundrede er her.
Jeg vil godt støtte Dem økonomisk. Er det Dem imod?
- Det var det tidligere. - Og nu?
Nu er det mig endnu mere imod. Jeg kan godt klare mig.
Jeg har en villa uden for Paris.
Der er roligt og en stor have. Det er ikke et palads, men slet ikke dårligt.
- Der kan De flytte ud. - Men jeg har en familie...
De flytter med. De skal da ikke forlade dem.
- Det kan jeg ikke sige ja til. - Hvorfor har De så ringet til mig?
Det er meget enkelt. Jeg beundrer Deres musik og vil gerne hjælpe Dem.
- De kender mig ikke. - Det kan vi arbejde på. Undskyld mig.
Tak.
Jeg må gå. Undskyld mig.
På gensyn.
Katja, jeg har gode nyheder.
Læn Dem frem.
Sorte vinduer. Det har jeg aldrig set før.
- Velkommen, madame. - Goddag.
- Velkommen.
- Tak for invitationen. - Det er et privilegium.
Jeg håber, luften gør Dem godt.
- Goddag. - Velkommen. Dejligt, De ville komme.
Vil De se værelserne?
- Følg mig. - Tag hatten af.
Huset er ikke rigtig indrettet til en familie, men pyt. Denne vej...
Jeg tænkte, at drengene kunne bo her.
- Kan I lide Kina? - Ja.
Kom...
Pigerne kan få det mauriske værelse.
Rolig nu.
Slet ikke dårligt.
Vi har lavet sofaen om til en seng til den lille pige.
Her er så smukt.
Her er Deres værelse.
Mit yndlingsværelse.
Kan De ikke lide farver, mademoiselle Chanel?
Jo, sort.
De skal få fred. De må være trætte.
Hvad siger du?
Børnene virker glade.
Jeg går nedenunder.
- De skal se Deres arbejdsværelse. - Med fornøjelse.
Tror De, De kan arbejde her?
Ja.
Jeg ville gerne kunne spille.
- Men De synger, ikke? - Som en ravn.
- Godt. - Tager De af sted?
Man har brug for mig i butikken. Jeg kommer tilbage i morgen.
Tak.
- Må jeg lege udenfor? - Nej. Læg den der.
Hjælp mig. Kravl op i sengen.
Du tager fat her og hænger det henover.
Skynd dig.
Klar?
...led os ikke i fristelse -
- men fri os fra det onde.
- Amen. - Amen.
- De har lavet borsjtj. - Jeg savner sådan russisk borsjtj.
- Mor, giv mig noget. - Vent lidt.
- Her kan jeg lide at være. - Vi tænkte, at det ville glæde Dem.
Vi er heldige, at mademoiselle Chanel inviterede os. Ikke, far?
- Jo. - Tak.
- Mademoiselle? - Fem, seks, syv...
- Skal jeg lukke butikken? - Gå bare. Jeg lukker selv.
- Tak. Farvel, mademoiselle. - Farvel, Julie.
- Igen! - Højere, far.
Ja, højere.
Endnu højere.
- Kom nu, far. - Ja.
- Alt vel? - Undskyld.
Lad mig få et glas vand.
- Hvad fejler hun? - Ingenting.
Tak.
Børnene skal i seng.
Det er sengetid.
- Har De det godt, mademoiselle? - Ja, fint.
Jeg er ked af, at De har det skidt.
Det er jeg også ked af.
- Forstyrrer jeg Dem? - Nej, nej.
Han siger, De er hans bedste kritiker.
Sikkert den mest ærlige.
Barndomskærester?
Det var så smukt, men når man gifter sig og får børn -
- bliver alt anderledes.
- Må jeg kigge? - Ja, endelig.
- Den kan jeg godt lide. - Det er kun en simpel bondekjole.
Rubasjka.
- Rubasjka... - De må få den.
Tak.
- Godmorgen. - Godmorgen, mademoiselle.
Jeg bad Dem bruge parfume. Hænderne...
For lange. Det er vulgært.
Udmærket.
- Hav en god dag, mesdemoiselles. - I lige måde.
Vi gør det nu.
Madame de Rothschild vil gerne lave en aftale.
Jeg har sagt, at jeg ikke vil diskutere lønforhøjelse.
Har De forstået?
Hvad mere vil De have?
- Poirets piger... - De sting er aldrig rigtige.
- Hvis De... - Stå stille. Hvad betaler jeg Dem for?
Stå lige, for guds skyld.
Er De stadig der? Kan De ikke se, at jeg er optaget?
Sådan. En klar og tydelig linje. Kan De se?
Den er fin. De kan tage den af.
Hvad nu? Se at komme i gang med arbejdet.
Komponerer De på papir først?
Nej, jeg begynder altid ved klaveret.
- Jeg skal føle musikken i fingrene. - Jeg laver heller aldrig skitser.
- Jeg skal føle stoffet. - Man kan vist ikke sammenligne det.
Prøv at mærke.
Jersey... Kan De mærke, hvor blødt det er? Behageligt.
Ja, jeg forstår.
- Sådan. - Tak.
Jeg har 24 instrumenter og temposkift her og der...
Alt er i mindre stykker, og jeg ved aldrig, om det harmonerer.
Hvordan bærer De Dem så ad?
Man skal kunne fordybe sig i musikken.
Det meste af tiden sker der ingenting, men det kan komme ved et tilfælde.
Ligesom en dør, der åbner sig, og man har al musikken inde i hovedet.
Man prøver at fange alle noderne og få dem frem på klaveret.
- Det er en særlig følelse, som... - Lær mig at spille.
Nu?
Sådan her...
Ja, det er godt.
Jeg er med.
Mere legato.
Det er godt, og dernæst...
Piano...
Det er godt.
Det er godt, men endnu mere piano og...
Mademoiselle, bilen holder parat.
Jeg må af sted.
- Farvel, madame. - Farvel, doktor.
Vend Dem om.
Går du i hvidt nu?
Vi gør den færdig senere.
Kom med min hat og mine handsker.
- Jeg har fundet min parfumeur. - Du er besat af den parfume.
- Det er mere end en parfume. - Folk vasker sig ikke engang. Kom.
- Interesserer det dig ikke? - Jeg lytter.
Jeg er ude efter en moderne, vovet duft. En blanding...
Det handler om kemi.
Den skal være kompleks som en personlighed.
Og hvad skal den så hedde?
Coeur en Folie eller Eau de Russie?
Nej. Jeg vil kalde den CHANEL.
Er De sikker på, at De vil af sted?
- De kan tage med. - Ja.
Måske.
Sådan.
- Amen. - Amen.
- Jeg er væk i nogle dage. - Rejser De?
Til Grasse.
Der kommer nogle og maler. Jeg håber ikke, de forstyrrer for meget.
Kan jeg gøre noget for Dem, madame?
- Ja, Marie. Et glas vand, tak. - Ja da.
Hvor længe har De været hos mademoiselle Chanel?
Godt to år.
- Er De glad for at arbejde for hende? - Hun har været meget gavmild.
Åh ja... Jeg forstår hende ikke.
Krigen har ændret folks mentalitet.
Mademoiselle er meget selvstændig. Var det alt, madame?
Ja, Marie.
- God rejse, mademoiselle. - Tak.
- God arbejdslyst. - Far, må vi godt gynge?
Det er dig nu.
Så er vi fremme.
Mademoiselle Chanel, monsieur Beaux venter Dem.
- Der har vi ham. - Mademoiselle Chanel...
- Goddag. - En ære at arbejde for Dem.
Værsgo at følge med.
Gik rejsen godt?
Det er her, det hele starter.
Der skal hundredvis af blomster til for at få bare en enkel dråbe eliksir.
Det er ikke destilleringen, men kombinationen, der tæller.
Jeg har tænkt på det, De skrev om den nye kreation Essence de CHANEL.
Bare CHANEL.
- Har De modtaget mine prøver? - De var ikke overbevisende.
Alligevel er De kommet til mig.
Problemet med parfumer er, at de hurtigt fordamper.
Man forpester hele aftenselskabet, hvis duften skal holde natten ud.
Man må bogstavelig talt bade i den.
Men vi arbejder på en parfume, som ikke fordamper eller ændrer duft.
Man vil jo ikke vandre rundt i en sky, vel?
Det står skrevet i mit brev.
Far...
Skakmat.
Alting har en første gang.
- Katjusja, klokken er mange. - Kom, børn. I skal i seng.
Bare fem minutter til, mor.
- Må jeg blive hos dig? - Jeg kommer op og siger godnat.
- Af sted med jer nu. Godnat. - Godnat.
Vi har haft en god dag. Børnene virker glade, ikke?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tænke.
Det er, som om jeg ikke kender dig.
Igor...
Lad os tage væk.
- Vi kan tage et andet sted hen. - Hvor?
Jeg ved det ikke.
Vi kender nogen i Biarritz.
- Jeg kan ikke. - Sig hellere "vil ikke".
- Du bestemmer. - Gjorde jeg det, var vi ikke her.
- Jeg arbejder godt her. - Det er rigtigt.
- Der er mere lidenskab i din musik. - Vi stopper her, ikke?
For banal. Jeg vil ikke dufte som en blomst.
- Vi har måske brug for lidt magi. - Lidt finesse kan gøre det.
- Jeg tror, vi er klar. - Her er for mange dufte. Vi går ud.
For sød.
For sur.
I hver flakon er der over 80 ingredienser.
Jeg kan lide de her to.
Undskyld, mademoiselle, men De skal vælge.
Den her.
Det er den.
Nummer 5.
- Goddag, Joseph. - Goddag, mademoiselle.
Jeg ville gerne tilbringe en nat med Dem.
Måske.
Ja.
Fra mademoiselle Chanel til Ludmilla.
Læg den her.
Tak, Marie.
Jeg har parfume med til Dem.
Det er pænt af Dem, min kære.
Igor!
Mademoiselle Chanel har givet mig parfume.
Pænt af hende, ikke?
Jeg er glad på hans vegne.
Han har brug for adspredelse. Han er så optaget af sit arbejde.
Jeg beder Dem kun om ikke at blande Dem i hans musik.
Musikken er alt for ham.
Og for Dem?
De er virkelig utrolig.
- Føler De Dem aldrig skyldig? - Nej.
Mor, er den ikke smuk?
Har du takket mademoiselle?
Tak.
- Hvad er der med mor? - Bare rolig. Alt ordner sig.
Hun forstår slet ikke din musik.
Hun samler på mennesker. Kan du ikke se det?
Hvis jeg rejste...
...blev du så ked af det?
Ja.
Har du været i seng med hende?
Jeg er bange, Igor.
Hver morgen, når jeg vågner, kan jeg lugte...
...noget råddent.
Først troede jeg, at det var blomsterne.
Men det er lugten...
...fra min krop, som er ved at rådne.
- Som om jeg allerede er død. - Sig ikke det.
Katja...
Hvad er der?
Jeg vil gerne tilbringe en aften med Dem.
Gå ud i Paris, spise middag...
Det kan jeg ikke.
En aften? Det troede jeg gerne, De ville.
- Jeg ville gerne, men... - Men hvad?
Catherine? Bekymrer De Dem for hende nu?
Det er Dem, der har gjort hende syg.
Mig gør De ikke syg.
Det er, som om jeg ikke eksisterer for Dem.
Det er ikke nok mere. Jeg er træt af det.
Tror De virkelig, at en mand er to kvinder værd?
De kan ikke engang komponere uden Catherine til at rette det.
Jeg er lige så mægtig som Dem, Igor, og jeg har mere succes.
De er ingen kunstner, Coco. De sælger stof.
Gå.
- Jeg vil gerne tale med Dem. - Jeg har travlt.
Tag tøj på igen. Ja.
- Mademoiselle Chanel... - Vis hende ind.
De kan gå.
Undskyld mig, min kære. Jeg søger en ny sekretær. Sid ned.
Det er til "Sacre", men ingen må vide det.
Tak skal De have. Hele vores sæson er reddet.
- Det er for min egen skyld. - Senere.
Apropos... hvordan har Igor det?
- Hvorfor sidder De i mørke? - Jeg kan godt se.
- Gik Deres ridetur godt? - Udmærket.
- Og Deres kortspil? - Udmærket.
Det glæder mig.
Denne sæson tegner fint. Jeg er meget optimistisk.
For det første har vi et ungt talent iblandt os.
For det andet en meget gavmild mæcen.
- Hvem? - Jeg ved det ikke.
- En anonym donation. - Jeg var først til at støtte "Sacre".
- Og uden betingelser? - Ja, uden betingelser.
Og jeg har bedt mademoiselle Chanel om at udtænke ofrets kjole.
- Det er jeg glad for. - En god ide.
- Hvor er det generøst af dig, Coco. - Skål for "Sacre".
- Op med humøret, Igor. - Skål for dig.
I går oplevede jeg noget mærkværdigt.
Jeg gik og fløjtede på gaden -
- og imod mig kom en smuk ung dame, som fløjtede samme melodi som jeg.
Hvad mener De om det? Er det tilfældet eller skæbnen?
- Skæbnen. - Jeg tror på skæbnen.
- Jeg på tilfældet. - Også jeg.
Og De, Igor?
Nej, nej, det rækker.
- Den er trukket op. - De er fulde.
Den der.
"Den hængte mand". Det betyder, at...
Massine er begyndt at arbejde på balletten.
En forandring... Det er godt. Måske i kærlighed.
Monsieur Massine...
Hør her...
Katja, hvad sker der?
Jeg vil godt have lov til at trække mig tilbage.
Jeg forstår det heller ikke.
Undskyld.
Du må ikke rejse.
Det er ikke på grund af dig. Jeg gør det for børnenes skyld.
Jeg behøver dig, Katja.
Og jeg behøvede dig, men nu vil jeg bare være alle andre steder end her.
Det varer ikke så længe endnu.
Hvor meget længere?
En uge? En måned?
Børnene kan se, hvad der foregår. De ved, at du ikke elsker mig længere.
Det passer ikke.
Klimaet er bedre. Og skolen er god.
Vi har vænnet os til den her.
Far, hvorfor kan du ikke arbejde i Biarritz?
Jeg skal blive her lidt endnu.
Vær søde.
Farvel, far.
Jeg elsker dig.
"Jeg skriver for at takke Dem for Deres gavmildhed.
Jeg er Dem taknemlig for, at De tog imod os.
Det næste, frygter jeg -
- vil være sværere for mig at komme ind på.
De ved, at den umoralske intimitet, som knyttede Dem til min mand -
- har forvoldt mig stor smerte.
Og selv om jeg beundrer Deres selvstændighed og Deres styrke -
- kan jeg ikke acceptere Deres uanstændighed.
Jeg bønfalder Dem om at lytte til Deres hjerte.
Børnene har brug for deres far.
Vi har mere brug for ham, end De nogensinde vil få."
Diaghilev rejser til Spanien med balletten.
Lad os finde hinanden igen.
Jeg er ikke Deres elskerinde, Igor.
Jeg vil ikke skuffe Dem.
Det er allerede sket.
Kom... Stå op.
Kom.
Tak. Farvel, mademoiselle.
Oversat af Astrid Søgaard Mathiasen Dansk Video Tekst